Dokud žil
Karel Ludvík, tedy onen
mladší císařův bratr a
otec Františka Ferdinanda d’Este (1863–1914), bylo budoucímu následníkovi hej. Patřil k nejbohatším mužům v Evropě, cestoval kolem světa a věnoval se své největší vášni, lovu. Zlom nastal v roce 1895, kdy
onemocněl tuberkulózou. Na v té době smrtelnou chorobu existovala jediná léčba: naprostý klid. Zatímco František Ferdinand odpočíval, jeho otec Karel Ludvík vykonal prosebnou pouť do Svaté země. Tam se nakazil tyfem a záhy po návratu zemřel. František Ferdinand se sice
zázračně uzdravil, ale jeho život se od té chvíle ocitl pod drobnohledem: stal se z něj
následník trůnu.
Nestrkejte nos do cizích medailonků!
![Zámek Konopiště](/getmedia/c520f636-4fe6-4295-bc1f-32aa3c2e2b2f/konopiste1.jpg.aspx?width=300&height=218)
Následníci si obvykle nemohou dělat, co chtějí, ale František Ferdinand nejednou císaři ukázal, že má svou hlavu a povely z vídeňského Hofburgu vesele házel za hlavu. Dokonalou ukázkou svévole, nad kterou císař až do smrti skřípal zuby, byl
výběr manželky.
Žofie Chotková sice patřila k nejvyšší české aristokracii a její rodokmen sahal až do 13. století, jenže od následníka trůnu se očekávalo, že se ožení s královskou nebo knížecí dcerou, rozhodně ne s bezvýznamnou českou hraběnkou. Není divu, že ti dva
svůj vztah úzkostlivě tajili. Skandál vypukl v roce 1898, kdy Žofie byla
dvorní dámou arcivévodkyně Isabely. Ta si časté návštěvy následníka trůnu vysvětlovala jediným možným způsobem: František Ferdinand se chce ucházet o některou z jejích dcer!
Jednoho dne našla následníkův medailon, neodolala zvědavosti – a uvnitř našla podobenku obyčejné dvorní dámy. Na císařském dvoře vypuklo peklo: arcivévodkyně okamžitě Žofii propustila a císař pohrozil, že kdyby to ti dva náhodou mysleli vážně,
vyloučí jejich děti z nároku na trůn. František Ferdinand souhlasil. Překvapený císař mu dal roční lhůtu na rozmyšlenou, ale nic se nezměnilo, i když
Žofii vyhrožovali klášterem, následníkovi dokonce blázincem!
Svatba se konala roku
1900 na zámku v Zákupech, nicméně jediný z císařské rodiny, kdo se oslav zúčastnil, byla Ferdinandova nevlastní matka a její dcery.
Od Konopiště k Sarajevu
![Stezka Ferdinanda d´Este](/getmedia/f370d515-3beb-4ddf-91a1-dae6d464b654/stezka-ferdinanda-deste-park_1.jpg.aspx?width=300&height=218)
Po mnoha letech intrik a nesnází nakonec
Ferdinand s Žofií a svými třemi dětmi žili spokojeně na několika sídlech, zejména na
zámku Konopiště, které se po přestavbě proměnilo v jeden z nejelegantnějších a nejmodernějších zámků tehdejší monarchie. Arcivévoda sídlo vybavil skvostným
starožitným nábytkem,
kolekcí italských obrazů a gotických plastik, l
oveckými trofejemi i
zbrojnicí, která nemá v Evropě obdoby, v okolí nechal vybudovat
park a okrasné zahrady.
![](/getmedia/f73bae5a-c2d2-4e52-a688-17fba2c5a139/Zamek-ve-Velkem-Brezne.jpg.aspx?width=300&height=200)
Byť císař později trochu roztál a
povýšil Žofii Chotkovou na vévodkyni, k jejímu zrovnoprávnění to nestačilo. Císařský dvůr ji okázale ignoroval, na veřejnosti
nikdy nesměla sedět vedle svého manžela a nedoprovázela jej ani na zahraničních cestách. Ironií osudu první cesta, na kterou směli jet společně, byla právě
osudná cesta do Sarajeva v létě roku 1914, zakončená atentátem.
Rovni si nebyli
ani při vídeňském pohřbu: na Žofiině rakvi
nebyly položeny insignie vévodkyně, ale jen vějíř a rukavice, tedy odznaky dvorní dámy, a stála
níž než rakev manželova. Pochováni jsou v rodinné hrobce na
rakouském zámku Artstetten.