Masarykovo nádraží je jedno z posledních neprůjezdných pražských železničních nádraží. Jeho historie sahá až do poloviny 19. století, nádražní objekty jsou architektonickým unikátem a ačkoliv se uvažovalo o jeho zrušení, dnes slouží k přepravě na významných železničních tratích v České republice.
Nádraží státní dráhy (dnes Masarykovo) je
nejstarší nádražní stavbou centru Prahy a zároveň
nejstarším provozovaným koncovým nádražím v Evropě (vůbec prvním pražským kolejovým nádražím však bylo dnešní nádraží
Praha-Dejvice postavené v roce 1830).
Po roce 1835 byla zahájena
stavba Severní státní dráhy císaře Ferdinanda z Vídně přes
Brno,
Olomouc,
Českou Třebovou,
Pardubice,
Kolín, která musela nutně vyústit v
Praze. Pro „dražiště“ bylo zvoleno
místo na okraji dolního Nového Města, okrajové místo
na tehdejší periférii, u hradeb, kde bývaly domy, ohrady a zahrady chudé s chatrčemi i bohaté s vilami. Stavba nádražního objektu trvala
9 měsíců a pracovalo zde 4 tisíce dělníků. Nádraží bylo vystavěno společenstvím firem bratří Kleinů a Vojtěcha Lanny podle
plánu Ing, Antonína Junglinga za dozoru vídeňského architekta
P. Sprengera.
Začalo se budovat
po obou stranách městských hradeb mezi Novým Městem a Karlínem. Staré hradby byly zbourány a v nově postavené hradební zdi bylo zhotoveno
šest nových bran pro příjezd a odjezd vlaků, které se večer uzavíraly. Část nádraží za branami byla několika násobně větší. Byla zde skladiště, dílny, výtopny, točny, sklady uhlí, dříví, kolejnic apod.
První vlak přijel na nádraží 20. 8. 1846. Stavba byla dokončena v roce 1845 a pražské státní nádraží se tehdy stalo koncovou stanicí železnice císařsko královské
Severní státní dráhy Rakousko-Uherské monarchie. Pravidelný veřejný provoz byl na trati zahájen 1. září 1845. Příležitosti svatební cesty
Františka Josefa I. a císařovny Alžběty Bavorské byl na nádraží postaven
vládní salonek, který můžete obdivovat dodnes v rámci Dnů otevřených dveří.
Nádraží původně sestávalo ze
dvou samostatných dvoupatrových budov, jedné příjezdové a druhé odjezdové. Dřevěné prosklené zastřešení nástupišť a haly mezi budovami podepřené
litinovými sloupy pochází z roku 1862. O 7 let později tu vyrostla budova restaurace na rohu Hybernské a Havlíčkovy ulice. Nádražní budovy a zastřešení jsou postaveny
ve stylu vrcholného empíru a klasicismu v kombinaci s tehdy moderní, nastupující architekturou romantické novorenesance. V roce 1922 byla k nádraží přistavena ještě
pošta na východní straně odjezdové budovy.
Odjezdová budova má dvě věže s hodinami. Uvnitř je
velká hala s pokladnami,
čekárna a pošta. Na opačné straně byla postavena příjezdová budova a dvorana se skleněnou střechou. Sídlila zde
policejní stráž a celnice. V roce 1866 byla postavena dvoupodlažní budova s prodlouženým zastřešením nástupišť. Čelo z litinových článků směřuje do Havlíčkovy ulice.
Prag Staatsbahnhof i Praha-Střed
V průběhu historie se velmi často měnil samotný
název dnešního Masarykova nádraží – za posledních 170 let sedmkrát: do roku 1862 se nádraží jmenovalo prostě „Praha (Prag)“, mezi lety 1862 až 1919
Praha státní nádraží (Prag Staatsbahnhof), za první republiky (do roku 1940) to bylo Praha Masarykovo nádraží, za protektorátu Praha
Hybernské nádraží (Prag Hibernerbahnhof), od roku 1945 do 1952 Praha Masarykovo nádraží a za komunistické éry až do roku 1990
Praha-Střed. Od března 1990 až se opět jmenuje doposud Praha Masarykovo nádraží.
Rekonstrukce Masarykova nádraží 2024 – 2027
Nádraží v současné době prochází největší proměnou ve své historii.
Kolejiště překlene unikátní platforma, která zkrátí přístup na nástupiště z okolních čtvrtí a současně nabídne novou odpočinkovou zónu. Kromě nadstavby dojde také k radikální proměně nástupišť i jejich okolí. Hotovo má být v roce
2027. Nádraží se rozšíří nejen o počet kolejí – rekonstrukce umožní zvýšit traťovou rychlost.
Platforma nad kolejištěm propojí
Florenc s Hybernskou ulicí a
Masarykovo nádraží s Hlavním nádražím, i přístup k budově „Masaryčka“ architektonického studia Zahy Hadidové, která byla dokončena koncem roku 2023. Pro cestující vznikne nový prostor, kde budou mo ci čekat na vlak.
Během léta 2024 jsou vlaky odkloněné a pojedou kvůli výstavbě nových kolejí
od Vysočan na Hlavní nádraží.
Železniční muzeum NTM
Národní technické muzeum postupně buduje v areálu bývalé železniční výtopny a dílen na Masarykově nádraží
železniční a elektrotechnické muzeum. Muzeum má ve sbírkách víc než
130 železničních vozidel, která jsou zatím uskladněná v
depozitáři v Chomutově. Do nového železničního muzea se vyberou jen ty nejvzácnější kusy. Bude zde zhruba třetina sbírky, to znamená
zhruba 48 kolejových vozidel, jak
lokomotiv, tak vagonů. Do depa se tak vrátí nejrychlejší parní lokomotiva, jedničkový albatros nebo známá lokomotiva Ušatá. Perlou expozice bude salónní
vůz Františka Ferdinanda d'Este z roku 1905. Expozice železnic ponese název "
Dvě století železnice", druhou samostatnou expozicí bude "
Svět v sítích", kde bude prezentován vývoj v oblasti elektrotechniky a to jak silnoproudé, tak i slaboproudé.
V roce 2023 NTM zrestaurovalo
dvě vzácné
lokomotivy: 210.001
„Serényi“ a 411.019
„Conrad Vorlauf". Lokomotivy mají velkou dokumentační hodnotu a stanou se stěžejními exponáty připravovaného Muzea železnice a elektrotechniky. Oba stroje zaujmou v plánovaných expozicích muzea důležité místo. Lokomotiva Serényi bude vítat návštěvníky přímo ve foyer muzea a bude je zvát k prohlídce
expozice železniční dopravy. Lokomotiva Conrad Vorlauf bude v hlavním výstavním prostoru na jedné z průběžných kolejí stát v čele soupravy historického nákladního vlaku složeného z restaurovaných nákladních vozů různého určení i původu.
První etapa přípravných prací, tzn. zahájení výběru dodavatelů, zejména pro projekt, byla započata na přelomu let 2020 až 2021. Dokončení
projektových prací je předběžně plánováno na období
2024 až 2025 a samotná stavební realizace včetně dokončení celého projektu a zpřístupnění Muzea železnice a elektrotechniky veřejnosti je uvažována k datu
28. října 2028, kdy si budeme připomínat
110. výročí vzniku Československé republiky.