Joža Uprka i jeho
mladší bratr František měli
Slovácko i umění v krvi: pocházeli ze selské rodiny usazené v
Kněždubu, obci kousek od
Hodonína a
Veselí nad Moravou. Řadu staveb tu dnes podobně jako před lety zdobí pestré lidové ornamenty; mezi jejich autory patřil i otec obou bratrů Jan.
Oceněná Pouť u svatého Antonínka
![](https://cdn.kudyznudy.cz/services/webpmedia.ashx?file=/aba0d8b0-ccde-4d0e-966d-d13c38c79b3b/206-Joza-a-Frantisek-Uprkovi-odpocivaji-vedle-sebe-na-Slovackem-Slavine-v-rodnem-Knezdubu-.jpg.aspx&width=300&height=200)
Joža chodil do školy ve
Strážnici, studoval na
olomouckém Slovanském gymnáziu, od roku 1881 na
pražské akademii u Františka Čermáka a od roku 1884 na akademii v Mnichově.
Venkovské náměty, čerpané z každodenního
života prostých lidí, jejich práce, obyčejů a slavností vypadají na první pohled obyčejně, ale zdání klame. Jejich autor po absolvování akademie a zejména pak po studijní návštěvě Paříže a prvním setkání s impresionismem zazářil na českém výtvarném nebi jako kometa. S pomocí
Alfonse Muchy se v roce 1894 dokonce s jedním ze svých nejznámějších
obrazů Pouť u svatého Antonínka zúčastnil
pařížského Salonu francouzských umělců a získal za něj jednu z cen. Stejný obraz, jen ve větším formátu, v roce 1895 obdržel
zlatou výroční medaili České akademie věd a umění, o dva roky později pak měl jeho autor v
Topičově salonu v
Praze velkou výstavu a měsíčník spolku Mánes Volné směry o něm vydal celé číslo. V pětatřiceti letech byl zkrátka Uprka známým výtvarným umělcem, který navíc měl vrcholné období teprve před sebou.
Za Uprkou i Úprkou do Hradiště
![](https://cdn.kudyznudy.cz/services/webpmedia.ashx?file=/e1f5c106-0131-4aa0-a646-7c768a73ab71/206-V-Uherskem-Hradisti-mel-Joza-Uprka-radu-priznivcu--rad-se-sem-vracel-a-poradal-tu-vystavy-.jpg.aspx&width=300&height=200)
Řadu děl z této doby si prohlédnete v
Galerii Joži Uprky v bývalé jezuitské koleji v
Uherském Hradišti, kde je
otevřeno celý rok s výjimkou neděle. K vidění jsou nejenom obrazy ze sbírkového fondu
Nadace moravské Slovácko, doplněné díly zapůjčenými například z
Národní galerie v
Praze,
Moravské galerie v
Brně,
Muzea umění v
Olomouci či
Slováckého muzea v
Uherském Hradišti, ale také plastiky mladšího z bratrů,
sochaře Franty Úprky. Možná vás překvapí, že sourozenci psali svá příjmení každý jinak: Joža se podepisoval krátce
Uprka, František dlouze
Úprka. Fotografická výstava na chodbách galerie pak mapuje život Joži Uprky od rodné chalupy až po hroby obou bratrů. Ty najdete v jejich
rodném Kněždubu.
Návraty do rodného kraje
![](https://cdn.kudyznudy.cz/services/webpmedia.ashx?file=/0d9448f0-bc3d-44a1-82f3-cd00f0548946/206-Obrazy-do-Galerie-Jozi-Uprky-zapujcila-rada-muzei-a-kulturnich-instituci-.jpg.aspx&width=300&height=200)
Uprka rád cestoval; byl v
Itálii, Řecku, Egyptě a Palestině, na Balkáně, v Rusku či Turecku, ale opakovaně se vracel na
Slovácko. Roku 1897 se tu dokonce usadil natrvalo, a to v
Hroznové Lhotě, kde si nechal postavit ateliér. Ten posléze podle návrhu
architekta Dušana Jurkoviče proměnil v rodinnou vilu, kde žil s manželkou, lidovou malířkou Anežkou Karlíkovou a několika dětmi. Rodinný život na rozdíl od profesního šťastný nebyl. U Anežky Uprkové propukla duševní choroba a od roku 1905 až do své smrti roku 1959 žila v psychiatrické léčebně v
Kroměříži. První syn Jožka zemřel jako čtrnáctiletý, z dalších dětí přežil syn Jan a dcera Božena.
![](https://cdn.kudyznudy.cz/services/webpmedia.ashx?file=/357dcad3-db0e-4a4c-a00b-7a18cc962b20/206-Uprkovy-obrazy-vam-predstavi-vsedni-i-svatecni-zivot-na-Slovacku-na-prelomu-19--a-20--stoleti-.jpg.aspx&width=300&height=200)
V době před první světovou válkou se Uprka zasloužil o vznik
Sdružení výtvarných umělců moravských, jehož výstavním a organizačním střediskem se stal
Dům umělců v Hodoníně, otevřený v roce 1913. Od roku 1922 pak Uprka žil na
Slovensku v Klobušicích u Ilavy, kde se podobně jako na Slovácku věnoval námětům z tamního lidového prostředí. Muž, který usiloval o zachování a rozvoj bohatých tradic lidové kultury na Moravě a propagoval myšlenku spolupráce výtvarných umělců slovanských národů, se do rodného kraje vrátil až v roce 1937 a o tři roky později zemřel. Pochován je po boku svého bratra a dalších umělců na
kněždubském hřbitově u
kostela sv. Jana Křtitele v části nazývané
Slovácký Slavín.
Komentovaná prohlídka poslední sobotu v měsíci
V roce 2019, vždy
poslední sobotu v měsíci, se v
Galerii Joži Uprky uskuteční
komentovaná prohlídka v Galerii Joži Uprky (v délce asi hodiny)
zdarma, za účasti spoluzakladatele a kurátora galerie Dr. Petra Vašáta.
Začátek prohlídky je vždy ve 14:00 hodin. V případě většího počtu zájemců (skupinová návštěva nad 10 osob) doporučujeme předem kontaktovat recepci Galerie Joži Uprky, tel. 572 501 053.